GLAMORØSE CORA
MODELL PÅ VEI MOT STJERNENE
CORA: FAVORITTEN!
CORAS HETE NYE KONTRAKT
BELA
CORA HAMILTONS UTROLIGE LIV
CORA “GLAMOURJENTE”
MED VERDEN FOR SINE FØTTER
Mor, det er noe jeg vil snakke med deg om.
Mor.
Ja, ja, jeg også, vennen.
Ikke bli nervøs, men Morgana Fezzari er her.
Olga!
Hun vil sjekke ut fotoshooten din.
Ikke vær redd. Bare vær profesjonell, ok?
Jeg snakket om universitet.
- Vi har snakket om det. - Sofia.
Ja, Madeline, vent der til Farriet er klar.
Vi har spennende ting på gang:
en modellkontrakt jenter flest kun drømmer om.
All innsatsen vil endelig gi gevinst.
Ja, men jeg vil fortsatt søke, så jeg har muligheter.
Løft det opp. Ok, til høyre.
Stopp. Ok.
Dette… vil gi deg muligheter.
- De siste prøvene. - Unnskyld meg.
- Du kommer vel i morgen? - Kjære, vi kan ikke gjøre alt.
Avgangsfest er viktig.
Ja, og det er et møte om kontrakten din også.
Ja, hun er klar.
Jeg er klar. Jeg venter.
Dette er nytteløst! Ingenting funker.
Moteuka er om to uker. Hvor er de andre assistentene?
Om du fjerner vingene,
kan kjolens enkelhet snakke for seg selv.
Og med denne rødfargen…
…bring blikket fra kjolekanten via livstykket,
og fremhev halsen.
For en fabelaktig idé.
- Nei, jeg bare… - Nei, nei.
Hvorfor stoppe etter én?
Hadde jeg visst det var en ekspert her, ville jeg rådført meg tidligere.
Morgana?
Cora Hamilton, kanskje du burde lede hele fotoshooten.
Det er greit nok å la Sofias datter kle seg ut litt,
men det er å ta det litt for langt om jeg må gi henne jobben min.
Er du ikke enig?
Cora? Hvor skal du?
Kjolen.
CORAS SAMMENBRUDD
Stopp!
Ligg unna! Stopp!
CORA HAMILTONS FALL
Mor?
Sofia vil vite om alt er i orden.
- Kan hun ikke spørre selv? - Hun snakker i telefonen.
Hun begrenser skadeomfanget. Ok.
GRATULERER MED 18-ÅRSDAGEN
“Gratulerer med 18-årsdagen, Cora.
Sender gode vibber fra solfylte Tea Tree.
Håper vi sees snart.
Kjærlig hilsen, tante Margot.”
PUST
MISS JUNIOR NEW YORK 1. MAI 2007
Herregud. Så du skoene hennes?
MOR RINGER
Dette er en generell melding. Rute 1138 til Sydney, Australia,
avgangsgate er endret til Gate 26.
Hva i all verden er det du gjør?
Trodde du ikke jeg ville legge merke til $7000 for billetter til Australia?
Jeg må takle en katastrofe som rammer begges omdømme,
og du bare rømmer.
- Var det hennes idé? - Tante Margot?
Javisst. Jeg er grusom. Hun er den gøyale surfetanten.
Jeg har knapt hørt fra henne siden Caleb døde.
Nei, det var ikke hennes idé. Det var min.
Hun har alltid skrevet at jeg er velkommen når som helst,
så jeg takket ja til tilbudet.
Hun sa hun gjerne vil treffe meg.
Hva? Er det så overraskende at noen faktisk vil treffe meg?
Du vet, være oppriktig interessert, spørre om ting,
kanskje lytte til dem?
Jeg driver New Yorks beste modellbyrå,
hvor du kan lansere en karriere som vil sikre deg suksess resten av livet.
Kjære, jeg kan ikke vie deg all min oppmerksomhet.
Jeg vil ikke ha all din oppmerksomhet.
Men kanskje du kunne ha gjort ett unntak, gjort noe som jeg ønsket å gjøre.
Jeg gikk glipp av mesteparten av barndommen, og avgangsfesten min
så jeg kunne være der du ville ha meg, når du ville ha meg der.
Jeg har passet inn i livet ditt, og nå gjør jeg noe på egne vilkår.
Kjære, jeg vet du er opprørt, men folk som oss kan ikke gjøre feiltrinn.
Du kunne vist Morgana og hele bransjen
den finpolerte unge damen du har blitt, ikke en teatralsk tenåring.
Hvorfor hører du ikke på meg?
Selv når jeg pryder alle omslag i New York,
er det som om du fortsatt ikke kan se meg.
- Cora, du kan ikke bare rømme. - Jeg rømmer ikke!
Jeg setter retningen mot noe annet, hva som helst,
bare det ikke er din idé.
Bare gå hjem og gjør det du vanligvis gjør,
fortsett med ditt travle liv og glem meg.
Mine damer og herrer, dette er annenpiloten.
Om et øyeblikk starter vi nedstigning mot Sydney.
Kabinpersonell, forbered dere på landing.
- Det er henne. - Umulig.
Vi lander snart, så her er ditt neste boardingkort.
Det er gate 4.
Jeg ba om første klasse.
Småfly har ikke første klasse, men blir nok gøy.
Vi får komme oss utpå.
Det vil være glatt som is.
Tai chi fungerer kun når du ikke aktivt motarbeider det.
Jeg motarbeider det ikke…
…det motarbeider meg.
Det roer sinnet.
Det ville roet mye mer om du gjorde det veldig fort,
så du kunne gjøre noe annet.
Du forstår visst ikke poenget.
Du pleide å hate slike ting.
Behovet for stillhet vant over egoet mitt.
Det problemet har heldigvis ikke jeg.
Mitt liv er en velsmurt maskin.
Er alt klart for å hente niesen din i dag?
Hun kommer ikke før i morgen.
Det sa du i går,
og som den har for vane, er morgendagen nå i dag.
Du har ventet 10 år på å få henne tilbake, og nå er du sent ute!
Pust.
KUN NØDSAMTALER
Cora? Jøss! Se på deg!
Så stor du har blitt!
- Beklager at jeg er sen. - Det er ok.
- Så du flytter inn? - Må være forberedt på alt.
Alt du trenger er badedrakten din. Hopp inn.
Vil du kjøre?
- Takk for at jeg fikk komme. - Selvsagt.
Det var en fin overraskelse.
En spontan tur?
Ja, det er så travelt nå.
Om du kan ta ferie, så gjør du det.
Jeg er glad du gjorde det.
Hva er planen?
Ingen plan. Skal bare se hva som skjer.
Hva syns moren din om at du er her?
Hun syns det er en god idé.
Ok. Bra.
Hvordan har hun det?
Hun har det bra.
Jobber støtt.
Det var synd hun ikke kunne komme i fjor.
Mine kondolanser for Caleb.
Vel, slik er livet.
Jeg burde ringe Sof. Det er så lenge siden.
Sof. Det er faktisk kjempefint.
- Ingen kaller henne det hjemme. - Gammel vane er vond å vende.
Husker du da dere var her sammen sist?
Ja. Mor og jeg lovet hverandre at vi skulle komme på besøk hvert år etter det,
men så kom visst livene våre i veien.
Vel, du er her nå.
VELKOMMEN TIL TEA TREE-STRANDA SLAPP AV - SURFESTRAND
Nå kødder du.
Jeg håper du leverer avisa, Owen.
Margs, du må høre på meg, ok? Jeg vil hjelpe deg.
Hørte du det, Bee? Owen vil hjelpe meg.
Du kan ta kofferten, og plenen må klippes.
Selg meg surfeskolen, jeg betaler godt.
Du har én instruktør igjen. Den bare står der.
Vi hadde mange før du stjal dem.
Og ikke kall meg Margs.
- Du vet jeg hater det. - Hallo, vennen.
Cora, husker du min svigermor, Bee?
Selvsagt. Så hyggelig å treffe deg.
Så stor du har blitt.
De trenger å jobbe, ok?
Det er tomt her, og Tom er dyktig, men du kaster bort talentet hans.
Hvor ofte må jeg si det?
- La oss ta bagasjen din. - Margs. Margot.
- Jeg vil bare hjelpe. - Virkelig?
Ja. Virkelig.
For jeg trenger hjelp.
Jeg er overveldet.
Noen av surfebrettene har benstropper.
Og fester jeg benstroppen til benet eller til ankelen?
Og våtdrakter… av og til er de tørre.
Hva betyr det, alt sammen, Owen?
Greit. Ok. Jeg er ferdig.
Jeg prøvde, alle sammen. Jeg er ferdig.
Håper du hygger deg her, Cora.
- Hei. - Du er høyere.
Vi sees, Bee.
- Beklager. Bare ignorer ham. - Ignorer dem begge.
Du kunne advart meg.
Du har ikke mobil.
Skulle jeg sendt ei brevdue?
Jeg hadde tenkt å rydde i dag.
Stilen her er veldig Boho-chic.
Ikke så verst for et par surfere.
Tanten din vant verdensmesterskapet året du ble født.
- Virkelig? - Ja. Og to ganger til siden.
Margot har verdensrekord.
Moren hennes har nok fortalt alt om det.
Nei, det har hun faktisk ikke.
Jeg bør gå. Denne surfefestivalen driver meg til vanvidd.
Alle de gamlingene som organiserer den. Noen kommer til å dø.
Jeg skal la dere i fred.
- Kos dere. - Ok.
Ha det.
Hva slags festival er det?
Surfing er en livsstil her, og i år er det hundre år
siden Bees bestemor padlet ut og surfet med guttene.
Violet var en banebryter.
- Så de skal feire henne. - Så kult.
Ja, det er det. Kom igjen.
- La oss sjekke ut rommet ditt. - Ok.
HANS CHRISTIAN ANDERSENS HISTORIER
Ikke mye er forandret.
Tegningene dine er på veggen ennå. Og jeg fant barnebøkene dine.
Jeg må ta den. Badet er i gangen.
De blå håndklærne er dine. Føl deg som hjemme.
Hallo?
Hvordan går det?
Hvorfor banker du? Vanligvis kommer du rett inn.
Du har en gjest.
- Bør jeg spørre hva det er? - Det er en velkomstgave.
Du vet, havet, solskinn, “velkommen til Australia.”
Skal du gi ei jente fra New York en død fisk?
Vel, nå virker det rart.
Du er “fiiin.”
Owen kom innom.
Igjen?
Ei jente sitter utenfor badet ditt.
Det er Chicka. Hun stakk innom for lunsj.
- Hei. - Cora, dette er Chicka,
som tror huset mitt er et hotell.
Jeg spiste skiva di. Sorry.
Og dette er Tom, Blue Souls surfeinstruktør.
- Hvordan går ´e? - Hvordan går jeg hvor?
- Vil du ha kaffe? - Ja, takk.
Åh, ok. Belinda, nei, nei, nei.
Ingen kyllinger i kjøkkenet.
Kjære deg.
- Kan du…? Takk. - Nei…
- Ja. - Ok, det er…
- Hva ville Owen? - Det vanlige.
Han vil kjøpe Blue Soul Surf, utstyret, deg, kontraktene våre.
- Og hva sa du? - Hun sa “ja.”
- Owen er faren din nå. - Jeg sa nei.
Cora, vil du sjekke ut steindammene?
Du elsket dem som barn.
Takk, men jeg burde virkelig sjekke hvordan det går hjemme.
Hva er trådløsen?
- Hva? - Margot har ikke internettet.
Har ikke internettet?
Er det fordi dere kaller det noe annet, “kengurulinje” eller noe?
Nei, jeg er ikke flink med slikt.
Slikt som det 21. århundre?
Det er fint å ikke være tilkoblet resten av verden når jeg er hjemme.
- Det hjelper min Zen. - Zen?
Men Tom har trådløs på Blue Soul, så du kan gå dit når du vil.
Flott. Ja. Jeg skal bare skifte først.
Skal dere også skifte? For jeg skal bare ha på meg dette.
DEMI ER BEDRE CORA ER GAMMELT NYTT
“CORA HAMILTON I SKJUL”
GIGANTISK MODELLTABBE
“CORA ERSTATTET…!”
TENÅRINGSMODELL RØMMER LANDET, ERSTATTET AV DEMI COURTNEY
Sukkertøy som popper?
Hver gang jeg spiser dem…
ser jeg for meg typer i dress i et styrerom,
omgitt av esker med take-away.
De er lei, men så slår en av dem hånda på bordet,
og sier: “Jeg har det!
Sukkertøy som høres ut som du steker løk når det spises!”
Og alle de andre sier: “Jøss! Ja! God idé, Steve!”
Jeg digger sukkertøy som popper.
Hvem snakker du med?
Jeg snakker ikke med noen.
Margot sier du jobber i motebransjen.
- Ja, jeg er modell, faktisk. - Nydelig.
Jeg kjenner en fyr i New York.
Han heter Patrick.
Kjenner du ham?
Det er over åtte millioner innbyggere der.
Han bruker alltid hatt.
Nei.
Jeg skal la deg og vennene dine være.
Hei, mor.
Jeg tror jeg virkelig fant fokus på flyturen.
Så, øh…
Jeg har bare…
Jeg har følt meg…
Jeg bare…
Kan du ringe meg når du hører dette?
Dette er Sofia Hamilton, New Yorks ledende modellagent.
Vennligst legg igjen…
Er alt i orden?
Ja. Flott. Jeg er bare trøtt.
Max, e-post: Listen din for onsdag er i orden.
Ingen svar.
- Jennifer, melding på svarer: Vil… - Noe fra Cora?
Nei. Ingenting fra Cora.
Hva annet?
Dobrovski, melding: “Flyttet møtet til tirsdag.”
- Du er ledig. - Book det.
Hva er galt?
Det er noe som plager Cora. Jeg tror vi trenger en kokoskamp.
Vel, vi trenger hjelmer.
Chicka fikk definitivt hjernerystelse sist.
Neste spiller!
- De tuller. - Kom igjen!
- Ja, ja! - Dere tuller!
Hva skal jeg gjøre?
Du har et balltre, kvinne. Bruk det.
- Du kunne drept meg. - Det er greit. Vi har hjelmer på.
Hold blikket på kokosnøtta.
Du vil føle deg bedre. Jeg lover.
- Prøv å treff den nedenfra. - Bedre om hva?
Det du trenger å føle deg bedre om.
Gå lavt! Hun vil kaste den høyt!
Kom igjen!
Kom igjen. Nå kommer den beste delen!
Vi sees!
Hurra.
Kom igjen!
Hva med haier eller brennmaneter?
- Når svømte du sist? - I havet?
Som barn.
Trolig sist jeg var her.
Da er det på tide. Det er nydelig!
Lufta er annerledes her.
Den er som parfyme.
- Forskjell fra New York, eller hva? - Margot sa du var modell.
Stort sett for tenåringsklær, men mor har trent meg til å bli proff.
Trent? Hvor vanskelig kan det være?
- Chicka. - Hva?
Du trenger bare være påkledd.
Jeg er det ofte. Jeg er det nå.
Det er ok. Mange tror det må være enkelt.
Det krever faktisk overraskende mye arbeid.
Sof må være veldig stolt av deg.
Vel…
Jeg tror jeg vil ta en pause fra… å være modell, uansett.
Jeg klandrer deg ikke. Den videoen var ganske slem.
Jeg mener… den var ikke så ille.
Det er mange som jobber hardt for å være på omslaget.
Om du gjør én feil, selv om det er en liten en…
…er det verdens ende.
Det virker som om du er den viktigste personen i rommet.
Faktisk er du ingenting.
Du kan ikke alltid være perfekt.
Jeg vet et par ting om å tabbe seg ut for et kritisk publikum.
Ja. Som den gangen du falt av i Wahine’s Women’s Open.
- Chicka. - Hva?
I innledende runder, ikke finalen en gang, og hun bare kollapset.
Takk. Det hadde jeg glemt.
Jeg falt av mange ganger.
Men med hver tabbe lærte jeg noe,
noe om teknikken min, eller holdningen min, hvem jeg kan stole på.
Akkurat.
Og hvem bryr seg om hva de snobbene i New York mener uansett?
Jeg vet det høres dumt ut…
…men der jeg er fra, er moten vi kler oss i en kunstform.
Det er ren kunst.
Dere skulle sett hva designere gjør.
De kjøper ikke bare tekstiler og følger et mønster.
De er arkitekter.
De søker støtt, og er alltid på jakt etter nye materialer
og finner nye måter de kan passe sammen på.
Du høres veldig lidenskapelig ut.
Det er bare noe jeg har observert.
Jeg har en idé: Dere to burde surfe sammen i morgen.
Det blir en nydelig dag.
- Flott. Ja, la oss gjøre det. - Jeg kan ikke surfe.
Det er greit.
Det kunne ikke jeg heller første gang.
Opp.
Strak. Ok. Flytt foten bakover.
Pust inn.
Føl vannets bevegelser.
Du er i ett med havet.
Du er strømmen.
Du er en manet.
Du er ett med havet. Du er en delfin.
Dette funker ikke.
Det var slik Margot lærte meg.
Ja, kanskje Margot kan bli med ut neste gang.
Åpne øynene! Heia, Cora! Heia!
Padle! Padle!
Bra!
Heia, Cora!
- Hallo? - Margot.
Sof.
Hei, hvordan går det?
Bra.
Så bra som mulig siden datteren min rømte.
Det var det jeg trodde.
Det var ikke likt deg å oppfordre til ferie.
Jeg har ikke hørt fra deg på en stund.
Jeg har prøvd å ringe.
- Fikk du blomstene til… - Ja, det gjorde jeg.
Takk.
Jeg mente å ringe tilbake, men, vel, du vet…
Så, Cora er blitt voksen.
Hun er flott, Sof. Hun er nydelig.
Ja, det er hun. Går det bra med henne?
Hun er ikke i veien, vel?
Nei, ikke i det hele tatt.
Hun var litt uttafor da hun kom, men nå er hun ute og surfer.
- Det høres farlig ut. - Det er merkelig.
Det er som å ha tenåringsøstra mi igjen.
Hvordan er det på jobb?
Travelt. Hva med deg?
Opptatt med ting her.
Så har du solgt Blue Soul?
Hvorfor skulle jeg det?
- Jeg trodde det gikk dårlig. - Du vet ikke noe.
Det er bare forretninger, ikke noe personlig.
Selvsagt er det personlig.
Var det ikke derfor du besøkte oss sist?
Fordi det gikk dårlig på jobb?
Av og til er det personlig.
Beklager, jeg må legge på nå, jeg må gå til mitt neste møte.
Jeg ville høre hvordan Cora har det.
Jeg er glad det går bra og at dere morer dere.
Vi snakkes senere.
Ok. Sof, jeg…
Sof?
Cora. Så flink du er.
Jeg tror Chicka vil drepe meg, og la det se ut som et uhell.
- Jeg har sett verre første forsøk. - Takk.
- Hvem er de? - Wave Masters.
Tea Trees andre surfeskole.
Kom igjen, folkens. Heng i.
Greit, kom igjen. La oss komme oss ut.
Kom igjen. Følg meg ned til stranda. Heng i.
Han var hos Margot forleden dag.
Ja, Owen.
Han prøver å overtale Margot til å selge.
Hun nekter.
Vil du bedre tallene og bli med meg ut i morgen?
Om Chicka blir spist av en hai, ringer jeg deg først.
Før du sier noe, så var ikke dette min idé.
Jeg ville ikke lede festivalkomitéen.
Nei, Frank, vi skal ikke ha en Gjett vekta-stand.
Hvorfor ikke?
Beryl, hvor mye veier du?
- Hva behager? - Derfor.
Jeg trodde Dolores var leder.
Ja, til hun våget å stikke av.
- Har Dolores flyttet? - På ferie.
Hun er i Cairns.
Detaljene er ikke viktig.
Vi må bare takle det, og vi er sammen om dette.
Hvorfor ikke i ditt hus?
Kjære! Nydelig!
Vi trenger ditt blikk for mote.
Dette er hun jeg snakket om. Hun jobber i motebransjen i New York.
Vi skal vise klassiske badedrakter fra de siste 100 år.
Hva syns du? Vi får det ikke helt til å funke.
Det skal ikke henge som en sekk.
Dette er ikke det jeg gjør, så…
- Jeg lar dere finne ut av det. - Nei, nei.
Ikke vær redd for å såre oss.
Hva syns du?
- Helt ærlig? - Ja, kjære.
Klar, mor?
Jeg trenger en symaskin.
Planen er å vise badedraktmoter fra forskjellige tidsepoker,
men alle idéer er velkommen.
Her, ja.
Nå…
…denne var min bestemor, Violets, og min mor ga den til meg,
og nå gir jeg den til deg.
Forsiktig.
Mor deg med den. Gjør noe vilt.
Ingen har spurt meg om min mening før.
Verst for dem.
- Har du den? - Ja.
- Skal jeg hjelpe? - Nei. Arm-trening.
Jeg er bak deg, om du mister den.
Hun flyr.
Det er vakkert. Det er som en dans.
For de samarbeider… surferen og havet.
Hun er helt i ett med bølgene.
HAVFRUEN
Først trenger vi noen kule surfejenter.
- Kan du hjelpe meg? - Ja. Du ser på en.
Så… kan du holde på en hemmelighet?
Forseglet.
Kanskje dette vil hjelpe på kreativiteten.
De er veldig fine.
Takk.
Ser du dem i hodet før du tegner dem, eller skjer det bare?
Ja, jeg ser dem i hodet.
Vel… Det er mer som om jeg føler det.
- Føler det? - Ja.
Jeg forestiller meg hvordan det vil føles å ha dem på seg.
Hallo?
Og adjø.
Chicka, vent.
Kom hit.
Du må være modell.
Hva? Lille meg?
Jeg er glad du spurte.
Det er… fint.
Det er ikke som jeg hadde tenkt.
Kanskje om jeg poserer. Huff! Unnskyld!
Vi må ha funksjonalitet, ikke bare stil.
Jeg kan skate på scenen.
Nei!
GRATULERER MED 18-ÅRSDAGEN
BLUE SOUL SKOLE
- Trenger du hjelp? - Nei.
Takk.
Vi har en…
…en viss andel kunder som kun kommer til oss én gang.
Forteller du meg noe, eller vil du ha min mening?
Du har aldri holdt dine meninger for deg selv.
Vel, i så fall,
kanskje leksjonene dine ikke burde holdes som militærøvelser
og la folk more seg.
Det høres jo bra ut, helt til noen går konkurs.
Hva er dette? Hva er det?
Den musikken. Jeg sovner nesten.
- Det er blues. - Ja, det må jeg si. Sjokkerende.
Der, ja. Denne vil du like.
Det er bedre.
Vi vil aldri ha lik smak i musikk.
Kom igjen.
Du må gi slipp på 90-tallet, Owen.
Kom igjen.
Vi hadde det bra, du, jeg og Caleb.
Ja. Vi var velsignet.
Av og til føles det som han…
…det føles som han forsvinner.
Han er der ute enda, Margs.
Jeg føler ham hver gang jeg padler ut.
Ro deg ned, vennen.
Hei. Jeg vil bare ta igjen Margot.
Ta på deg disse i stedet.
- Ja, men… - Margot kommer ikke til å surfe.
Hun gikk ned nå. Jeg så henne.
Det er sant, men hun drar ikke ut.
Så hva gjør hun?
Det samme hun har gjort hver dag det siste året.
Hun går ikke ut i vannet lenger.
Vent, har hun ikke surfet på et år?
Jeg trodde hun var proff… troféene.
Det er hun, kjære.
Det henger ikke på greip.
Når vi har det vondt,
nekter vi av og til å gjøre det som kan hjelpe oss mest.
Er hun redd pga. det som hendte med Caleb?
Da jeg var liten, hadde vi et eukalyptustre i hagen.
Det bodde ei lita skjære i det, og hver morgen sang den som ei lerke.
I fem år ble jeg sendt til skolen til lyden av den glade, lille fyren.
En dag fant min far frem ei øks, og han hugget ned treet.
Jeg var knust.
Slutt på greners skygger på veggen.
Slutt på Herr Skjære.
Vi fikk et basseng, en overjordisk uhyrlighet.
Vel, det var så varmt at fortauene smeltet,
og jeg nektet å svømme i det.
Hvorfor hatet du det?
For om jeg svømte i det,
var det som om det var i orden for meg at treet var borte.
Jeg var fortsatt sint,
men innså at det var mye å glede seg for, og det satte det triste i perspektiv.
Det skjer ting som forandrer oss, og det kan vi ikke kontrollere.
Men du kan kontrollere hvordan de forandrer deg.
Jeg kondolerer for Caleb.
- Og for treet. - Det er ok.
Kl. 16.00 i morgen
sa Chicka at hun har noen jenter til prøvene.
Å, ja.
Det går bra. Kom hit.
Kom hit bort, og ser du der oppe?
Du trenger bare klippe dem.
Cora!
- Hei. - Hei!
- Ja! - Ok.
Sjekk da, jenter.
Jeg trodde vi fikk bikinier.
Nei, bikinier ble ikke oppfunnet før på 40-tallet.
Antrekket ditt er fra den Edvardianske tid.
Ta-da!
Hva er det du gjør?
Det er mye bedre. Nå kan du se bena mine.
Er det? Er det mye bedre?
Er det noe annet du vil gjøre mye bedre?
Nei. Hva? Nei.
Jeg visste ikke at det var en mote-ekspert her.
Jeg tenkte bare at…
Vil du ta over designen av hele greia?
Rolig, Cora. Hun mente det ikke slik.
Det er gøy å kle seg ut.
Tror du at dette bare er å kle seg ut?
Hva er problemet hennes?
Hva skjer der inne?
Hun ødela designen min.
Vil det fikse det å snakke slik?
Hun klippet den i stykker.
Jeg vet ikke. Har hun et poeng?
Poeng? Det virker som folk her ikke vet noe om skjønnhet eller design.
“Folk her.”
Folk her tok varmt imot deg og ba deg hjelpe med festivalen.
Hva har dine folk gjort, Cora?
Sjefet deg rundt, spredd rykter om deg?
Du har rett. Folk her er ikke som folk der du er fra.
Og det syns jeg er bra.
Takk, men jeg er ikke sulten.
Jeg bare setter den her.
Tante Margot, kranglet du og Caleb noen gang?
Aldri.
Jo.
Hele tiden.
Blue Soul tok nesten knekken på oss noen ganger.
Så hvorfor blir du værende?
Det er alt jeg har igjen fra ham.
Og derfor hater du Owen?
Jeg hater ikke Owen.
Vi tre var svært gode venner.
Owen surfet sammen med Caleb dagen han døde.
Jeg hørte prøven ikke gikk så bra.
Ja.
- Jeg ble sint. - Du er lidenskapelig.
Ikke beklag det.
Du trenger bare litt tålmodighet.
Jeg vet ikke.
Jeg føler hele tiden at jeg sier de gale tingene.
Det kreves mot til å si hva man mener.
Familien vår har sterke kvinner, og du er en av dem.
Vær stolt av det.
Den kyllingen. Belinda! Nei!
Ut, ellers griller jeg deg!
Chicka. Hei.
Jeg vil be om unnskyldning.
Beklager det som skjedde i går.
Du ble så sint.
Jeg trodde du kom til å eksplodere.
Jeg vet det.
Tror du de andre kan tilgi meg?
Vi skal surfe snart. Bli med.
Ja, gjerne.
Ser du etter Tom? Han er på stranda.
Ikke vær redd, han bærer heller ikke nag.
Her.
Takk.
- Hei. - Hei.
De er ikke farlige.
- Så vakre de er. Hvem eier dem? - Jeg vet ikke.
Jeg har tenkt litt,
og kanskje jeg introduserer noen bikinier likevel.
Så synd. Jeg likte dem i knelengde.
Hallo?
- Hei. - Hei.
Dette stedet er utrolig.
Disse brettene er fantastiske.
Margot liker ikke at du er her.
Dette er så vakkert.
Jeg trodde nesten det ville ha puls.
Nei, det er ikke ferdig.
Jeg må…
- Det må gjøres ferdig. - Vent, er dette ditt sted?
Nei, det er Calebs verksted.
Det er hans brett.
Dette er mitt.
Vent, designer du brett?
Du spurte aldri.
Så hvorfor er det ikke ferdig?
Kan vi stikke?
Ja.
Fint å ha deg hjemme.
Det er godt å være tilbake.
Er du sikker?
Av og til tror jeg du foretrekker turnéer.
Fisker du etter noe?
Jeg er stolt av deg.
Bølgene i Indonesia var store.
For å være ærlig…
…var jeg ordentlig bekymret for deg.
Du vet at om det er opp til meg, vil jeg alltid komme hjem.
Min kone…
…er ute og temmer monsterbølger.
Jeg elsker deg.
Belinda!
Nei, nei.
Nei, du gjør ikke det i dag.
- Chicka, jeg vil. - Men det er perfekt surfevær!
Alle er ute.
Selv en som heter Thomas.
Da får vi skynde oss.
La oss dra.
Dette er veldig isolert. Burde jeg være bekymret?
Nei. Men det er litt merkelig her.
Som barn trodde jeg det var hekser her.
Brødrene mine fortalte historier
om hvordan hun druknet sjømenn og red på hvaler til havets bunn.
- Har du fortalt meg det før? - Jeg tror ikke det.
Kult, ikke sant?
Cora Hamilton!
Vil du fortsatt lage brett?
Har nesten glemt dem.
Jeg har ikke vært i verkstedet på et år.
- Savner du det? - Ja, det gjør jeg.
Jeg elsker å starte med ingenting og se det avsløre seg…
Avsløre seg for deg.
- Ja. - Ja.
Akkurat.
Jeg vet ikke.
Det virket som om han var der inne og ventet på å bli ferdig.
- Hvem? - Du uferdige brett.
Det var som han var der, og ventet på at du skulle komme tilbake.
- Så det er en “han”? - Ja.
En kvinne venter ikke slik.
Du tegnet det.
Hva?
Du husker det ikke, gjør du?
Vent, var det deg?
Du var den irriterende gutten jeg jaget rundt?
Ja!
Så jeg har vært her før. Og du har fortalt meg historien før.
Du prøvde å skremme meg.
Du kan ikke fange meg lenger.
Ok.
Så en mann kan vente.
Jeg ventet ikke på deg,
men er glad du kom.
Hallo, dette er 1955.
Internett finnes ikke, men bensin er billig.
Kjære, det er meg.
- Mor? - Hvordan går det?
- Bra. Flott. - Så fint.
Det er godt å høre stemmen din.
Ja. Din også.
Det er stille i leiligheten uten deg.
Men jeg har spennende nyheter.
Hva skjer?
Jeg har jobbet livet av meg for den kontrakten… og gjett hva?
Morgana vil at du skal lansere hennes neste kampanje i New York.
Vent, hva betyr det?
Det betyr du har en ny sjanse.
Og jeg tror Australia-turen din faktisk har vært bra for oss begge.
Et nytt perspektiv, litt tid til å tenke.
Men kom hjem så snart som mulig.
Lily bestiller billetter. Vi ordner et fly i kveld.
I kveld? Det er for raskt. Jeg kan ikke.
Morgana vil treffes på tirsdag.
Jeg vet det er liten tid, men det er en festival…
Dette er en sjanse til å starte på nytt og jeg vil hjelpe deg.
Lily sender detaljene.
Jeg må løpe. Ring meg på vei til flyplassen.
Ha det, kjære.
Jeg kan ikke tro det.
Hva da?
Jeg trodde jeg faktisk kunne bli her, og ha dette.
Ha hva?
Det var moren min.
Modellkontrakten er aktuell igjen, så jeg må dra tilbake til New York.
Drar du?
Jeg må dra før eller siden uansett.
Så det var det? Du får en modellgreie, og så drar du?
Det er ikke en modellgreie.
Det er en stor kontrakt. Du vet…
Om det er det du vil.
- Jeg har jobbet i årevis for det. - Men du er ulykkelig.
Ja. Noen ganger. Men…
- Hva? - Jeg er ikke som deg.
Jeg kan ikke gi opp noe bare fordi det er vanskelig.
Hva skal det bety?
Det betyr at nøklene ikke er innelåst, Tom.
Ingenting hindrer deg i å fullføre det brettet.
Tom.
Hva er galt?
Jeg fikk kontrakten med Morgana Fezzari.
Gratulerer.
Men hva med design?
Jeg er lei av folk som sier hva som er og ikke er min drøm,
særlig siden ingen våger å gjøre det de elsker.
Bare ikke frykt det som bringer deg lykke.
Sier proffen som ikke surfer.
Jeg går rundt her på Blue Soul,
og det er nesten som jeg fortsatt kan føle Caleb.
Men det er en dyster og trist versjon av ham.
Så tung. Ikke rart du er redd for havet.
Du synker sikkert.
Jeg mistet mannen min.
Ja, du vil hverken selge eller drive skolen.
Du vil hverken at Tom skal jobbe for Owen eller at han skal jobbe for deg.
Du sitter fast.
Kan du se deg rundt
og se alle som er villige til å sitte fast sammen med deg?
Beklager, den er altfor tungt. Du kan ikke ta den med.
Vi må dra.
En storm er på vei. Kommer du eller ikke?
Hva vil du?
Margot!
Margot?
Margot!
Vent, Tom.
Jeg klarte ikke å dra.
Jeg er så redd, for det føles som
jeg kanskje ødela det beste jeg noensinne har hatt.
Du ødela det aldri.
Jeg må sjekke båtene. Stormen kommer.
Kan du finne Margot?
Ja.
Margot.
Brettet hennes.
Jeg elsker deg.
Caleb.
Margot!
Er du sikker?
Så hun var ikke på flyet en gang?
Jeg forstår.
Ja, jeg skal si fra til Morgana.
Ja, god natt.
MORGANA ANG: CORA HAMILTON
- Klar, mor? - Vi er klare.
Det er min nye festkjole.
Jøss, kjære, den er jammen unik.
Den er nydelig. Så kreativ du er, Cora.
Er det tape?
Ja, og jeg brukte stifter også.
Den er perfekt.
- Kan du lage en til meg? - Men du er en kjempe.
Kom nå, vær modell for oss. Kom igjen, kjære.
Hold skuldrene bak og haken høyt.
Opp med haken. Se ut som du morer deg.
Smil. Cora, smil.
- Du smiler så fint. - Jeg ville bare vise det jeg hadde lagd.
Og det er fabelaktig.
Sof, jeg tror ikke hun vil.
Gjør det ordentlig.
Cora, gjør som vi øvde på. Gå slik.
Her. Gjør som meg. Flink jente.
Du er ei vakker jente.
Jeg vil ikke gjøre det mer.
Jeg trodde ikke at jeg noen gang ville være klar til å si adjø.
Jeg er omgitt av folk som elsker meg
og dette livet vi bygde sammen.
Og det går bra med meg.
Så jeg gir slipp på deg, kjære.
HUNDREÅRSFESTIVAL
100 ÅR MED KVINNESURFING
AV CORA HAMILTON
ISKALD SITRONJUICE KUN $2
Ok, jenter, på tide å kle seg ut.
- Chicka, er brettene klare? - Ja.
- Og ingen så deg? - Nei.
Untatt Belinda, men vi har en avtale.
Mine damer og herrer, jenter og gutter, velkommen til hovedbegivenheten,
det klassiske moteshowet, designet av Cora Hamilton.
Sett i gang!
Ok. Bare mor dere.
Jenter, er dere klare?
- Ja. - La oss gjøre det.
Hva gjør du her?
Jeg kom for å beklage.
For at jeg ikke lyttet når du trengte det.
Mor, jeg vil ikke være modell lenger.
Men jeg elsker deg og setter pris på alt du har gjort.
Når noen drar rett ut i et stormende hav,
heller enn å sette seg på et fly til rikdom og berømmelse,
prøver de nok å si deg noe.
Jeg er så stolt av deg.
Jeg visste nok at du ikke ville være modell.
Men jeg elsker deg.
Og jeg ville du skulle være så nær meg som mulig så lenge som mulig.
Design er ikke enkelt.
Du gikk fra asken til ilden.
Jeg vet det.
Og jeg gleder meg.
Cora! Min venn Patrick likte designene dine på Instagram!
- Vent, Patrick Delamore? - Ja, jeg sa jo det.
Han er en av verdens beste motefotografer.
Så du kjenner Patty Cakes?
Jeg skal gi deg nummeret hans. Kanskje han poster klærne.
Kom igjen!
Sof.
Hva gjør de?
Noe de burde gjort for lenge siden.
- Selger Margot Blue Soul? - Nei, de skal slå seg sammen.
Margot skal starte skole for proffe kvinne-surfere,
og Owen tar over vanlige elever.
Lukk øynene.
- Det er til deg. - Tom, så vakkert det er.
Takk.
Dette er verkstedet mitt!
Jeg har snakket med noen kollegaer om designskoler.
Det er noen gode her.
Jeg vet det. Jeg har fått tilbud om studieplass.
- Gratulerer! - Så fantastisk!
Ett fra New York og ett her.
Og… hva valgte du?
La oss komme oss ut!
Cora!
Tekst: Trond Knutsen